Adaptarea Bubuloimare
Traducerea: _ hope99 _
Sincronizarea: sky www.titrări.ro
Forestier ?
- Charles Forestier... - Da.
Georges Duroy.
Din a sasea Mousa, Algeria 1985...
Da. Georges Duroy.
Arăti tare rău.
Ce-ai zice să bem ceva ?
Când ai mâncat ultima dată ?
Sampanie.
Ce-ai mai făcut în ultimii ani ?
Am fost în continuare soldat.
Sper să găsesc ceva în Paris.
E momentul propice, aici în Paris. Parisul e plin de bani.
Se scaldă în bani.
Dacă tu ai destui, adu-mi si mie un sac.
Chiar si curvele devin bogate.
Eu, ca un fost soldat,
sunt un om al bulevardului.
Redactor politic pentru, "La Vie Francaise".
Pentru mine, ziarul, este cel care determină guvernul.
Eu sunt contabil, la căile ferate,
Eu nu am relatiile tale, Charles,
Trebuie să câstig niste bani.
Nu merge altfel. Nu mai suntem în desert.
Ce-ar fi să vi pe la noi. Vino mâine seară.
O să o cunosti si pe sotia mea.
Sti, chestia este că...
Nu detin o garderobă de seară.
Uite...
Cumpără-ti ceva. Vino la 7:30.
- Da... - Bine.
Georges Duroy...
- Pe cine să anunt stăpânilor ? - Georges Duroy.
Domnul Georges Duroy.
Eu sunt Madeleine Forestier.
Sunteti sotia lui Charles ?
Sigur că da. Charles mi-a povestit totul despre dvs.
Doamna Francois de Marelle.
- Madeleine... - Clotilde...
Arăti superb.
Eu sunt Clotilde.
Puteti să mă chemati Clotilde.
Doamna Pierre Rousset.
Este cea mai nenorocită poveste. Din cauza rinichilor bolnavi...
L-au făcut membru al Academiei.
Si asa este toată lumea multumită.
Înspăimântător...
Acest cutit, Duroy.
Ce ?
Nu e obisnuit să mănânce asa.
Am auzit că v-ati întors, de curând, din Africa de nord.
Ati fost în Algeria ?
Da...
Charles si eu, am fost stationati, acum 5 ani.
Atunci era mai slăbut.
- Unde era garnizoana voastră ? - Mult în interiorul tării.
Chiar lângă Sahara.
Am auzit o poveste ciudată despre desert.
Lumea nu a crezut-o, dar eu o găsesc romantică.
Se spunea că nisipul cântă.
Da, este adevărat. Nisipul care loveste dunele. Sună ca o muzică.
Si cum sună ?
Sună foarte trist si apăsător.
Cel putin, pentru un soldat singuratic.
Ca dvs. ?
Cum puteati fi singur când femeile, de acolo, sunt teribil de frumoase ?
Da, femeile sunt superbe.
Cu toate acestea, îmi era dor de acasă.
Furtunile de nisip... De acestea îmi mai aduc aminte.
Este ceva deosebit. S-ar putea publica ceva.
- Crezi că nu este momentul ? - De ce nu ar fi ?
- Nu cititi ziarele, doamnă ? - Nu.
- Guvernului nu-i plac povestile acestea. - Da.
Si asta, bineînteles, pentru binele poporului marocan.
- Dar nu vrea nimeni un război. - Nu poate fi împiedicat.
Noi o vom face.
Imaginati-vă... Părerea unui martor ocular.
Un tânăr soldat, atractiv, în interiorul tării...
Singur, cu dor de patrie...
Aventura sa...
Părerile sale...
Jurnalul unui ofiter de cavalerie.
La ce te gândesti, dragul meu ?
Ce peste avem ?
Da, e bine să schimbăm tema.
Nu suport politica. Bărbatii vorbesc despre alti bărbati.
Mă plictiseste teribil.
Ce vă pasionează ?
Păi...
Îmi place să mă distrez.
Ce anume vă amuză ?
N-as putea spune...
De fapt, cam totul.
Bine...
Jurnalul unui ofiter de cavalerie.
Mâine dimineată vreau primul articol.
Cred că vă dati seama că acesta nu a scris nici un rând, în viata lui.
Îl ajut eu, la început.
Vom compune articolul, ca o scrisoare pentru un prieten.
Dragul meu...
Henry.
Iartă-mă că nu ti-am scris, de mult timp.
A trecut aproape o lună,
de când am păsit, pentru prima dată, în această frumoasă tară.
Cred că dogoarea coplesitoare nu ti-ar fi plăcut.
Dar stiu că ai fi fost plăcut impresionat de acesti locuitori, de aici.
Dacă as putea să-ti transmit minunatele mele simtăminte...
Aroma scortisoarei si a sofranului.
Aerul greu respirabil...
Sunt îmbrăcati cu o simplă robă, si un sal înfăsurat în jurul capului.
De culoare...
albastru deschis.
Singura bijuterie a lor...
este frumusetea zâmbetului lor.
Asta e ceva neobisnuit pentru mine.
Pot să spun că, dintr-o privire...
Cu o singură privire...
Totul apartine numai lor.
Îmi place să fiu jurnalist.
Cred că vă dati seama că nu voi scrie eu toate articolele.
Nu.
Nu mi-as putea niciodată îngădui asa ceva.
Vroiam să spun altceva.
Stiu ce vroiati să spuneti.
Un lucru să vă fie foarte clar...
Nu sunt interesată să vă fiu metresă.
Nimic nu mă plictiseste mai mult decât un tânăr limitat.
Stiu foarte bine că m-ati devora cu iubire.
Asa ar face orice idiot.
Priviti-mă.
Nu voi fi niciodată metresa dvs.
Ati înteles ?
Da.
Bine.
Atunci putem fi prieteni.
Adevărati prieteni.
Si as putea chiar să vă dau niste sfaturi.
Cele mai importante persoane din Paris nu sunt bărbatii.
Cele mai importante persoane...
Sunt sotiile.
Faceti-vă, ca tintă, pe doamna Rousset.
Îi place de dvs.
Doamna Rousset mă place ?
Nu cum credeti dvs.
Nu în această formă.
Nu.
Domnul Rousset apreciază părerile sotiei lui, mai mult decât toti ceilalti.
Un cuvânt potrivit al ei este mai mult decât zece ani de muncă pentru dvs.
Dar ceea ce v-ar place cel mai mult este o vizită la prietena mea Clotilde.
Este minunat să fi în compania ei.
Iar sotul ei este tot timpul plecat.
Dacă voi putea vreodată...
Să fac ceva pentru dvs.
Pot să ti-l prezint pe Georges Duroy ? Îl ajutăm să înceapă ceva.
Domnul este Contele de Vaudreque.
Contele este cel mai bun prieten al nostru.
Duroy.
Domnule Rousset,
Vă mai amintiti de Georges Duroy ?
"Jurnalul unui ofiter de cavalerie".
Articolul a fost de succes.
Scrieti încă unul. Plătiti-l corespunzător.
Cum doriti.
Primesti cinci franci, pentru acest articol.
Si cinci pentru următorul.
Si 200 pe lună.
Plus 10 centime pentru un rând, pentru fiecare articol scris.
Tine.
Dă-o casierei.
Ce-i cu tine ? Nu-ti vine să crezi peste ce noroc ai dat ?
Bună ziua. Eu sunt Laurain. Dvs. sunteti Georges.
Vă rog să luati loc. Mama va veni imediat.
Ce-ti place, cel mai mult, să te joci ?
Prinselea.
Prinselea ?
Atunci...
Tu...
esti la rând.
Cine-i la rând ?
- Tu. - Stai că vezi tu acum...
Te prind eu.
Prinde-l pe Georges.
Dvs. urmati.
În casă...
- Cine prinde, pe cine ? - Dvs. pe noi.
- Este timpul de masă, pentru Laurain. - Vreau să rămân aici, cu Georges.
Poate îmi permiti să te mai vizitez.
Vino curând Bel Ami.
Un pupic.
Bel Ami... Asa bucuroasă, nu e de obicei.
- Mă bucur foarte mult că sunteti aici. - Si eu mă bucur să vă revăd.
O să vin la dvs.
Mâine.
De ce nu astăzi ?
Sper... că nu v-ati deranjat prea mult.
- Doriti să beti ceva ? - Da.
Ceva dulce.
- Sunt putin emotionată. - Si eu.
Credeti că va rezista, dacă ne asezăm amândoi ?
- As repeta chestia asta. - Eu as face-o acum.
Nu putem să ne întâlnim aici. Am putea fi văzuti.
Nu pot risca un divort. As pierde-o pe Laurain.
Nu vreau să-i creez suspiciuni sotului meu.
Este un om bun.
Avem nevoie de un cuibusor.
Un loc unde să ne întâlnim, unde să fim numai noi doi.
Din când în când.
Voi suporta eu cheltuielile.
Din banii...
Pe care am voie eu să-i cheltuiesc. Pentru dorintele mele.
- Ce citesti ? - O scrisoare de la tatăl meu.
În fiecare săptămână se îmbracă în costum si se duce la preot.
Iar preotul scrie scrisoarea pentru el.
Si fiecare scrisoare este identică.
Mama te binecuvântează...
Porcii au diaree...
Când o să te căsătoresti ?
Tatăl meu aste agricultor.
El nu ? I-a părăsit satul niciodată.
Si mă roagă se le trimit bani.
Mi-ar place să văd locul unde ai crescut.
Si mie mi-ar place să te văd acolo.
Trebuie să-mi promiti ceva.
Că nu vi cu o altă femeie aici.
Nu am alte femei.
Toti bărbatii au alte femei.
Eu nu am.
Sincer ?
Nu mă minti.
Sincer si adevărat.
- Bună... - Bună.
Vorbeam cu prietenul tău.
Georges...
Cred că mă confundati.
Da, înteleg.
Nu a fost prea prietenos.
Acum nu mai cauti o parteneră ieftină.
Clotilde.
- Nu mă atinge. - A fost înainte să te cunosc pe tine.
Clotilde.
Trebuia numai să mă saluti.
Cum ai putut să-mi faci una ca asta.
Cum am putut ?
Netrebnicule.
- Duval. - Da.
Nu.
Îmi datorati deja 40. Si eu trebuie să mănânc.
De ce nu câstigi nimic ?
Jurnalul unui ofiter de cavalerie.
Ce s-a ales de el ?
Poate o convingi pe nevasta mea să ti-l scrie.
Poate te gândesti că tu primesti banii,
si ea face munca pentru tine.
Te-am chemat la mine si...
Te-am introdus, ti-am cumpărat haine...
Si cum recompensezi tu asta ? Te duci si te distrezi. Cred că...
Dacă mă lasi în pace, o să-l scriu imediat.
Serios ?
Uite Forestier.
Este, cu adevărat, scris de tine ?
Da.
Scrii la fel ca un băiat comisionar.
O să-l arăt lui Rousset.
Forestier.
Esti un idiot.
Un nenorocit.
Nu stie nici să-si scrie numele dacă nu-i dictează o femeie, pe litere.
Stiti ce se vorbeste despre dvs. ?
Ce ?
Scriitorul...
De sub fustă.
Tineti-vă gura.
Nici nu o cunoasteti.
Domnul Rousset m-a rugat să vă transmit că nu mai are nevoie de serviciile dvs.
Strânge-ti lucrurile si dispari.
Acum esti pe fortele tale, Duroy.
Nu vei mai găsi nici o femeie care să te ajute.
Doamnă Rousset.
Sper că-mi iertati intrarea neanuntată.
Domnule Duroy.
Doresc numai să vă dăruiesc aceste pere.
Le-am primit de la părintii mei, din Normandia.
Ce drăgut.
Vreti să ne tineti companie ?
Sigur că da. Multumesc.
Încercati o pară, doamnă Rousset.
Păi...
Da. De ce nu.
Reprezentantul rubricii bârfei.
Duroy.
V-o mai amintiti pe sotia mea ?
Domnule Duroy.
V-o mai amintiti pe doamna Marelle ?
Sigur că da.
Bel Ami...
Nici un zâmbet pentru o veche prietenă ?
Sunteti invitati la masă.
Avem o grămadă de bârfe, despre care puteti scrie.
Doamnă Forestier.
Bel Ami.
- Am crezut că m-ati uitat. - Niciodată. E imposibil asta.
Mi-ai lipsit asa mult.
De ce nu m-ai mai căutat ?
Am crezut că nu vrei să mai ai de-a face cu mine.
Te doresc în continuare.
Trebuie să plec.
Bărbatul meu se va întreba unde stau atâta timp.
Celălalt bărbat.
- Bărbatul cel bogat. - Tatăl fiicei mele.
Vrei să mă ajuti ? Nu uita să faci un nod dublu.
- Cum face sotul tău ? - Da.
Dar Charles...
Nu v-a mai prinde primăvara următoare.
Madeleine l-a dus la mare dar nu i-a ajutat cu nimic.
Săracul de el.
Nu va mai fi mult timp printre noi.
Vă multumesc că ati venit.
Nu vă am decât pe dvs.
Cum îi merge ?
N-am mai invitat pe nimeni, ca să se poată reface.
Dar nu pot să mă comport ca la o înmormântare.
Florile mele preferate.
Multumesc.
Ai venit să mă vezi cum mor ?
Nu.
Am venit să văd cum îti merge.
- Deci, sti că voi supravietui ? - Da.
Asta îmi doresc.
- Voi trăi. - Da.
Ajută-mă.
Vreau să...
mă plimb.
- Nu pot să te scot acum afară. - Ajută-mă.
Vă rog să mă ascultati si...
să încercati să mă întelegeti.
Să nu vă înfuriati.
Stiti că printr-un singur cuvânt, puteti să mă faceti fericit.
Faceti-mă prietenul dvs.
Sau fratele dvs.
Sau faceti-mă sotul dvs.
Inima si corpul meu vă apartine.
Trebuie să vă fie foarte clar...
că acum, nu am devenit o altă femeie.
Pentru mine, căsătoria este...
un parteneriat, un contract între parteneri egali.
Eu nu accept o autoritate,
un dictator.
Sau punerea în discutie a principiilor.
- Eu vreau o absolută libertate. - Sigur că da.
Mai reflectati putin.
Este o decizie importantă, pentru amândoi.
Clotilde.
Spune-mi direct.
Fără ocolisuri.
Vreau să mă căsătoresc.
Sigur că da. Asa si trebuie să faci.
Cine este ea ?
Madeleine Forestier.
Ce pot să zic...
Ti-ai ales sotia de care ai nevoie.
Da.
Si chiar o iubesti ?
- Clotilde. - Nu.
Nu. E în regulă.
Guvernul s-a hotărât să abandoneze planurile pentru Maroc.
Nu, mai bine...
Guvernul a înteles că dorinta poporului...
duce la abandonarea planurilor.
Nu acum Georges. Hârtiile.
Este asa plictisitoare nehotărârea asta.
Ei spun ceva, noi altceva...
Da, ai dreptate.
E timp irosit.
Nu există nici un parlamentar cu bun simt ? Stiam pe unul...
- Acela zicea că guvernul minte. - Era Sarazin.
Trebuie să-i acordăm, mustătii lui Sarazin, o întreagă pagină.
Georges...
Asta ar fi extraordinar.
Este extraordinar.
Housein va fi entuziasmat.
M-am gândit.
Redactorul politic
al ziarului "La Vie Francaise"
va avea un nume care nu va mai fi uitat niciodată.
Un nume...
care va reprezenta ceva.
De unde sunt părintii tăi ?
Părintii mei, se trag din Contelaux.
Ai uitat că ne-am petrecut o săptămână acolo ?
Georges...
Duroy de Contelaux.
Nu, încă nu sună destul de bine.
Duroy de Contel.
Madeleine, eu sunt din Contelaux.
S-o lăsăm asa.
Nu, nu. Ascultă...
Georges
Duroy
de Contel.
Mai spune încă o dată.
Georges
Duroy
de Contel.
Doamna
Duroy
de Contel.
Cineva cu mustată...
Este exact ceea ce ne trebuie.
Originalitatea zguduie.
Luati loc.
Sunt pentru sotia mea.
Georges...
Multumesc.
Sti cât de mult te iubesc ?
Nu mă satur niciodată.
Contele era pe plecare.
- Sper că nu din cauza mea. - Nu, nu.
Am ceva probleme de rezolvat.
Multumesc, Paul.
Si multe salutări sotiei.
- Îi doresc multă sănătate. - Sunteti foarte amabil, domnule conte.
Asta e tot.
Ce vroia ?
Este marti.
Vine întotdeauna marti.
Si politicianul tău, va veni si el aici ?
- Într-o jumătate de oră. - Într-o jumătate de oră ?
Da.
Într-o jumătate de oră.
Si l-am invitat si pe Laroche.
Trebuie să fi cu ochii pe el. Va fi cândva ministru de externe.
Georges...
Guvernul o să se confrunte cu vorbele mele.
As vrea să apară asta în fiecare ziar.
Vreau să-l văd pe fiecare perete, în fiecare vitrină.
Fiecare bărbat, fiecare femeie si fiecare copil să stie că guvernul nostru ne minte.
Forestier mai trebuie să cerceteze.
- Cum ? - Ce ?
M-ati numit Forestier.
Obisnuieste-te cu asta.
Dar nu te simti jignit. Greseala asta s-ar putea repeta.
- Ce vreti să spuneti ? - De altfel...
Trebuie să urmărim fiecare miscare.
Logistica.
Da.
Laroche ne-ar putea ajuta cu asta.
Cunosc câtiva ofiteri care...
simpatizează cu noi.
Tineti legătura cu...
Laroche o să vă spună ce trebuie să scrieti.
Priveste aceste exporturi...
Marfa rezultă din sute de tone de cereale adusă de mai multe vase.
Atentie...
Aici. Vezi ?
Mii de tone.
De ce ?
Nu stiu.
Poate, ca să alimenteze o armată...
Să alimenteze o armată ?
Asta e.
Cine livrează cerealele ?
Georges, asta e întrebarea cheie.
Georges, am de lucru.
O femeie înteleaptă.
Bine.
Madeleine.
Madeleine, mai încet
Madeleine.
Vezi ?
Uite, o să-i invadeze.
"La Vie Francaise".
A găsit dovada.
Sigur că da.
Este marti.
Contele trebuie să apară.
Dovezi de necontestat a intentiilor, pentru guvernul din Maroc.
Nu am vorbit despre asta niciodată.
Contele Vaudreque.
Bărbatul...
care vine neanuntat.
Care-i cunoaste pe slujitori, mai bine decât mine.
O lovitură adâncă
dată bilantului bugetului comercial.
Pentru ce atâta fanatism ?
- Pentru tine... - Ce-i cu fanatismul acesta ?
Vrei să fi tu acela
care să doboare acest guvern ?
Sau vrei să rămâi un nenorocit necunoscut ?
Ti-o prezint pe fiica mea Suzanne.
Ce drăgută sunteti.
Acesta este pentru Bel Ami.
Acum Isus a scăpat de Moise.
Într-adevăr, se mai întâmplă. Sper că nu vă deranjează.
Numiti-l cum doriti.
Haideti. Spuneti-le câteva cuvinte.
Multumesc, dragii mei prieteni.
A fost o muncă uriasă, fără pic de odihnă.
Mă tem, însă, că am stiri rele pentru dvs.
Munca grea acum a început.
Avem multe sarcini. Efortul nostru în guvern,
trebuie să depăsească munca depusă în opozitie.
Va trebui să luptăm. Vor apărea conflicte.
Dar nu le vom îngropa în nisipul din Maroc.
Ci în parlament.
Prima mea sarcină, ca ministru de externe...
este să retrag fortele armate din Algeria.
Acest guvern nu va continua nici un război.
Prieteni, popor francez
Nu trebuie să te întreb cum îti merge.
M-am bucurat pentru tine.
- Cum îi merge lui Laurain ? - Nu te-a iertat încă.
Te numeste, domnul Forestier.
E prea tânără ca să poată să înteleagă.
Si tu ?
Te-ai căsătorit.
Fiecare face asta cândva.
Îti simt lipsa.
Cuibusorul nostru este rece, fără tine.
Nu ai renuntat încă.
Sunt optimistă.
Maroc este în sigurantă.
Multumesc pentru angajamentul dvs.
Multe multumiri.
Hai să facem un joc. Luati loc.
Lăsati-l pe tânărul nostru să împartă cărtile.
Vă atentionez. Sunt un norocos.
Sunt mai puternic decât un rege.
Dar nu asa bogat.
Încă nu, în orice caz.
Într-o singură dimineată, am golit parlamentul,
si l-am umplut cu oamenii doriti de mine.
Cu nimic altceva, decât niste cuvinte tipărite.
Dar nu au fost cuvintele dvs.
Nu-i asa ?
Cum merge căsătoria ?
Cum vă întelegeti cu Vaudreque ?
Vă vizitează destul de des.
Ce este ciudat însă, este apartamentul...
Duroy...
El le-a cedat apartamentul lui, după ce Madeleine s-a măritat.
El a căsătorit-o pe Madeleine cu Forestier ?
Doar le-a făcut cunostintă.
Si le-a plătit chiria.
Deci...
Asta spune ceva.
Vaudreque este ca un tată pentru ea.
Poate că da.
Mergeti si bucurati-vă de petrecere. Precis că doamnele doresc să danseze cu dvs.
Bel Ami...
Ce vă aduce în locul acesta ?
V-ati adăpostit de ploaie ?
Nu, nu sunt întâmplător aici.
Nu vreau să vă înfricosez.
Nu astept nimic.
Nu cer nimic.
Nu mai stiu ce să fac.
Iertati-mă dacă v-am jignit cu ceva.
Nu.
Nu m-ati jignit cu nimic.
Dar să nu mai vorbim despre aceasta.
Să plec ?
Să nu plec ?
Mai există vreo sperantă pentru mine ?
Încercati să mă ademeniti, aici în biserică.
Nu am mai avut...
niciodată un amant.
Priveste-mă.
Se spune că esti foarte frumoasă.
Virginie.
Georges.
Ale cui sunt aceste brate ?
Sunt ale mele.
- Si ale cui sunt buzele ? - Virginie...
Ale cui sunt buzele ?
Ale mele.
Haide.
Îmbracă-te.
- Când o să te revăd ? - Te rog. Pleacă acum.
Frumosul meu Georges. Tânărul meu iubit, spune-mi când ?
- Mâine. - Mâine ?
Mâine.
Bine.
Georges ?
Georges.
Madeleine o să se întrebe unde esti.
Madeleine.
Unde e sotia mea ?
La Contele Vaudreque.
Ce ?
Contele a murit azi dimineată.
V-am solicitat aici, doamnă Duroy de Contel,
să vă aduc la cunostintă ultimele dorinte ale Contelui Vaudreque.
Contele v-a lăsat dvs. doamnă,
ca singură mostenitoare, toată averea sa.
În valoare de
1.080.015 de franci,
si 29 de centime.
Totusi există o problemă.
Natura averii sale.
Natura averii ?
Cu iertare domnule, dar este...
Este neobisnuit, ca o femeie căsătorită, să mostenească singură totul.
Normal ar fi ca sotul să fie mostenitorul.
Si de ce trebuie să fie asa ?
Păi... ar fi vorba de mica suspiciune...
Vă rog să mă iertati.
Pentru a împiedica distrugerea legăturii.
Ce înseamnă asta ?
Ce si-a închipuit tâmpitul ăsta ?
Trebuia să mă pună pe mine ca mostenitor.
Ar fi fost mai bine pentru tine.
Trebuia să stie ce urmări va avea asta.
Stia că te va compromite.
Sau a făcut-o din necunostintă de cauză.
Un gest părintesc.
A fost doar ca un tată, pentru tine, nu-i asa ?
Ca un tutore.
Nu pot accepta asta.
Trebuie să-mi protejez onoarea.
Eu nu plâng după acel milion.
Să nu ne pripim.
Găsim noi o solutie.
Dar testamentul există. Toti vor afla.
Nu ne rămâne decât să-l primesc eu.
Dar dacă mă hotăresc să-l primesc,
cine m-ar putea împiedica ?
Este adevărat că...
renuntarea la mostenire,
reprezintă recunoasterea păcatului.
Dar în cazul în care...
am primi mostenirea,
am înlătura suspiciunea.
Bine.
Poate nebunul ăla bătrân nu a fost atât de prost.
Nu mai vorbi despre el.
Ce a reprezentat el pentru tine ?
Spune-mi.
Am dreptul să primesc un răspuns.
El este...
bărbatul pe care l-am pierdut.
Bărbatul
pe care îl jelesc.
Tu vrei ceva,
neonorabil si mizerabil,
ceva fără valoare,
să pui la cale.
El a fost prietenul meu.
Tatăl meu.
Si iubitul meu.
L-ai iubit ?
Cum voi putea trăi fără el ?
Cum voi mai putea trăi în continuare ?
Nu m-ai mai vizitat de mult.
O săptămână întreagă. Am asteptat un semn de la tine.
Georges.
- Ce tânăr minunat. - Nu mai îmi spune asa.
Nu sunt pentru tine.
Te întâlnesti cu alta ?
Ia-mă cu tine. Trebuie să discutăm.
- Să mergem acolo. - Tu nu-ti dai seama...
Nu trebuia să mă ademenesti.
As fi rămas sotia credincioasă, care am fost înainte.
Te rog, lasă-mă să vin cu tine. Numai o oră.
Trebuie să-ti spun ceva foarte important.
Ceva despre tatăl tău.
E vorba de numele meu.
Te rog.
Dacă vrei să plângi, mai bine pleacă.
Te rog, Georges.
Iubitul meu Georges.
Tânărul meu minunat.
Am fost isteată.
Discretă.
Am pus întrebările cele mai potrivite.
Ca să atrag atentia.
Încetează.
Ce vrei ?
Noul nostru guvern vrea să invadeze Marocul.
Virginie.
Noul guvern a venit la putere,
pentru că eu i-am adus acolo,
cu promisiunea că nu vor face asta.
Asta e problema.
Nu întelegi ?
Nimeni nu se asteaptă la asta.
Bărbatul meu si Laroche au plănuit asta, tot timpul.
Primele trupe pătrund chiar în această noapte.
În noaptea aceasta ?
Dar ei mi-au promis.
Nu au încredere în tine.
Te consideră prea impulsiv.
Prea avar si neobisnuit să ai bani.
Cred că îi vei trăda.
- Mă consideră avar ? - Ei nu te cunosc asa bine ca mine.
În ultimele săptămâni au cumpărat toate actiunile de valoare din Maroc.
Au intrat în posesia tuturor minelor de cupru. N-a scăpat nici una.
Vor câstiga curând 70 de milioane.
70 de milioane ?
Au început deja să le si cheltuiască.
Îsi cumpără palatul St. Onore.
70 de milioane si eu nu primesc nimic.
Acum esti mândru de mine ?
Nu mă iubesti ?
Nu a fost istet, din partea mea, să aflu toate acestea, iubitul meu ?
Eu am cumpărat actiuni si pentru tine.
Îti vor aduce un câstig de 70.000.
Nu vreau măruntisul tău.
Nu acesta este pretul pe care l-am plătit.
Nu.
- Mă îngretosezi. - Dar eu te iubesc.
Nu mă interesează iubirea ta.
Nu te-am iubit niciodată.
Mirosul tău mă îngretosează.
Pentru că mirosi exact ca el.
Ca mizerabilul tău bărbat.
M-am amuzat tot timpul, gândindu-mă, la clipa, când te voi trimite înapoi la el.
Pe deasupra, a mai fost si Vaudreque.
Eu am fost cel batjocorit de toti.
Pe mine.
- Plecati din casa mea. - Ascultă, mai întâi, ce au de zis.
Afară de aici.
Afară din casa mea.
Ascultă-i Georges. Ascultă-i putin.
- Vă voi ruina. - Nu fi copilăros.
Este în interesul tău. Se pot face o grămadă de bani.
Credeti că v-am furat ?
Nu sunt responsabil pentru dvs.
Oricine are ochi poate vedea asta.
Domnule...
Ati fost întotdeauna o rusine pentru Charles.
Un soldat esuat si cu putină educatie.
M-a atentionat că nu voi reusi nimic cu tine.
A avut dreptate.
Nu a fost inteligentă căsătoria cu acest bărbat.
Îi veti simti lipsa.
Ai stiut totul.
Dar, te rog, Georges.
Trebuia să-ti dai seama de asta.
Eu sunt o femeie.
Eu nu mă las trisată la masa de joc.
Cine a fost astăzi la rând ?
Clotilde ?
Sau Virginie ?
Sau amândouă ?
Si ieri ?
Prostule.
Bărbat prost ce esti.
Nesimtit si mizerabil.
Mi-am folosit tot talentul meu pentru tine.
Inteligenta mea.
Am avut o viziune pentru tine.
Nu am avut nici cea mai mică idee
despre natura ta, despre caracterul tău.
Nimic.
Nu e nimic
Numai o furie necontrolată.
Ca un animal prost.
Ăsta esti tu.
Esti un animal.
Am crezut că-ti pot da educatie.
Dar era mai bine dacă te distrugeam.
Afară de aici.
Iertati-mă, vă rog.
Nesimtirea ta mi-a plăcut.
Nu trebuie să mă ascund. Nu eu sunt inculpatul.
- Nu vreti să mă dati afară ? - Sigur că nu.
Nu. Beti sampanie. Dansati cu sotia mea.
Cu ea v-ati ocupat o grămadă de timp.
Georges.
Am fost asa un naiv.
De ce vi înapoi la mine ?
Nu stiu.
Poate, pentru că nu te astepti la asta.
Iartă-mă că te-am făcut să suferi.
Trebuie să sti asta.
Nu am mai văzut niciodată atâtea papioane cu dinti strâmbi.
Toti au participat la ruinarea bugetului si s-au ales cu 30 de milioane de franci.
- Deschideti sau vom sparge usa. - Cine e acolo ?
Politia.
Doamna Madeleine Duroy de Contel ?
Sotia domnului Georges Duroy de Contel ?
Da.
Doamnă Duroy de Contel v-am găsit într-un loc care nu este acasă.
Împreună cu domnul Francois Laroche.
Recunoasteti că este amantul dvs. ?
Recunosc.
Doamnă trebuie să vă reclam pentru adulter.
- Vreti să declarati ceva ? - Nu.
Lăsati-o în pace.
Nu mai avem ce face aici.
Ce trebuie să fac ?
Să plec ?
Nu. De ce ?
Continuati dacă doriti.
Tu...
o să primesti, în curând, vesti de la avocatul meu.
Rămâi cu bine, Georges.
Rămâi cu bine.
N-au putut să accepte ideea. Au urlat tot timpul.
Mama a plâns tot timpul. S-a purtat ca o nebună.
Mi-as dori să-i văd figura, mâine, când vede că nu sunt acasă.
Dorim două camere.
- Noapte bună Suzanne. - Dar...
Nu primesc un sărut, de noapte bună ?
Ar trebui să dormi putin.
- De ce ? - Du-te la culcare.
Tată.
Mamă.
- Nu se va mărita din obligatie. - M-am asteptat la asta.
Nu se va mărita cu acesta.
Nu voi accepta acest lucru.
Se va mărita.
Trebuie să se căsătorească cu ea.
Iar tu vei accepta asta.
Tu esti la fel de vinovată.
Vina mea...
Comportarea ta a infectat-o si pe fiica mea.
El e obligat să se căsătorească cu ea. Iar eu mă voi bucura pentru asta.
Ce-ar putea un tată să-si dorească pentru fiica sa ?
Să se căsătorească cu un bărbat care să o respecte.
E încă un copil.
- O iubesti ? - Nu.
Nu mă interesează nici în cea mai mică măsură.
Săraca Suzanne.
Suzanne e exact ca tatăl ei.
O copie, în miniatură.
- Ai batjocorit-o. - Nu. Mă voi căsători cu ea.
Te-ai culcat cu ea ?
Nu.
Nu te-ai culcat cu ea ?
Nu am atins-o.
Nu era necesar.
Toti au crezut asta. E de ajuns.
Cred că nu te cunosc.
Ba da.
Serios ?
Ai plănuit totul.
Am dreptate, nu-i asa ?
L-ai ruinat pe Laroche.
Ai batjocorit-o pe Madeleine.
Ai batjocorit-o.
Numai ca să te căsătoresti cu Suzanne.
Suzanne m-a ales pe mine pentru că eram singurul pe care nu-l putea avea.
Si eu ?
Te-ai gândit câtă suferintă îmi aduci mie ?
Nu are nici o legătură cu tine.
Atunci de ce sufăr pentru asta ?
Nu stiu.
Nici, cel putin, nu m-ai avertizat.
Mi-e rusine să mai apar în fata sotului meu.
Crezi că te voi ierta pentru totul ?
Nu mă poate împiedica nimeni, Clotilde.
O să mă căsătoresc cu ea.
Si tu esti la fel ca si ei.
Dar...
mai brutal si mai egoist.
Un pungas mai versat.
Nu îti ajunge să fi iubit ?
Vrei să devii un rege.
Nu.
Nu ajunge să fi numai iubit.
Nici chiar iubit de tine.
Te-am iubit atunci când nu aveai nimic.
Nu înteleg la ce ai nevoie de atâta mândrie.
- Nu înteleg. - Pentru că tu nu ai fost săracă.
Pentru că tu nu ai luptat niciodată pentru a supravietui.
Nu mai pot trăi asa.
Ca tatăl meu.
S-a încovoiat de muncă.
Si la sfârsit de săptămână, la biserică. În genunchi.
Implorându-l pe Dumnezeu ca în următoarea viată să-i fie mai bine.
Dar nu există altă viată.
Carnea...
putrezeste în pământ.
Se putrezeste.
M-am văzut pe mine, murind.
Dar eu vreau să trăiesc.
Este singura mea sansă.
Am crezut că vei întelege.
Sincronizarea: sky www.titrări.ro
Adaptarea Bubuloimare